Döntés és indoklása -![](pdf.gif)
avagy miként szivárog a szubsztancia a formális jogba
az Európai Unió keleti bovítése kapcsán
Böröcz József
Jelen tanulmány egy nagyobb munka része, mely az Európai
Unió (EU) „keleti bovítésének" politikai gazdaságtani, geopolitikai,
államigazgatás-szociológiai és koloniális-diskurzív elemeivel foglalkozik.
Az alábbiakban egy empirikus vizsgálatot ismertetek, melynek során ún.
fordított döntéselemzésnek vetettem alá egy hivatalos dokumentumot. Ebben
azon érvek logikáját rekonstruálom, melyek alapján az EU Bizottság a tíz
volt szocialista tagjelölt közül kiválasztotta a bovítés „elso körébe"
tartozó öt államot. Empirikus anyagként egy dönto jelentoségu szövegegyüttest
használok: a Bizottság hivatalos országvéleményeit a „keleti" tagjelöltekrol,
melyek pontosan ismertetik a kérelmek elfogadásának, illetve elutasításának
indokait.
Háttér
Az Európai Unió jelenleg tizenhárom állam teljes jogú
felvételét mérlegeli.2 Ezek közt szerepel a volt szocialista blokk tíz
tagja - Bulgária, Csehország, Észtország, Magyarország, Lengyelország,
Lettország, Litvánia, Románia, Szlovákia és Szlovénia -, valamint három
ország a kontinens mediterrán peremvidékérol (Ciprus, Málta és Törökország).
A tíz volt szocialista tagjelöltet egyetlen tömbként kezelik; értékelésük,
illetve felvételük/elutasításuk ismert összefoglaló neve a „keleti bovítés".
A bekerülés potenciális elonyei a jelentkezok számára részben azonosak
- az infrastrukturális fejlesztéseket és támogatásokat elosztó, a szabályozókat
kialakító intézményekhez és döntéshozó fórumokhoz való hozzájutás, a munkapiaci
jelenlét lehetosége, és alkalom a részvételre az EU-n belüli áru-, szolgáltatás-,
toke- és munkaero-áramlási folyamatokban a mainál méltányosabb feltételek
között. A tíz volt szocialista állam számára további ösztönzést jelent,
hogy mind elitjeik, mind közvéleményük fontos kollektív sikerként, a szovjet
hatalmi szférával való végleges szakításként élné meg az EU-csatlakozást,
történelmi jóvátételnek érezné a múltbeli elnyomatásért; mai, posztszocialista
demokratikus értékeik igazolását látnák abban, hogy befogadja oket a „civilizált
nyugati" országok közössége.
A bovítés perspektívái egész mások az EU és a jelenlegi tagok számára.
A jelentkezok többsége törpe- vagy kisállam, egyedül Lengyelország „középkategóriájú",
és Törökország az egyetlen „nagy" ország. Ez komoly játékmodellezési
problémákat vet fel az EU döntéshozói rendszere számára, melynek kialakításakor
fo szempont volt a kis- és nagyállamok közti eroegyensúly megorzése, és
melyrol sokan már ma úgy vélik, hogy túl komplikált, és tétlenségre ösztönöz
(lásd pl. Bindseil és Hantke 1997; Evans 1998). Ez még jobban megnehezíti
azt az egyébként is elkerülhetetlen feladatot, hogy az EU döntési szabályait
alkalmassá tegyék 28 tagország befogadására a jelenlegi 15 helyett (von
Weizsäcker, Dehaene és Simon 1999). A jelentkezok egy fore jutó GDP-je
az EU-átlag kb. 10-60%-a, így a csatlakozás után egyrészt infrastrukturális
támogatásokra lenne szükségük, másrészt igen eltéro mértékben tudnának
hozzájárulni az EU központi költségvetéséhez. Akadnak köztük olyan államok,
ahol a mezogazdaság nagyon erosen szubvencionált - ilyen pl. Lengyelország
-, és így veszélyt jelentenek az EU törékeny pénzügyi egyensúlyára, illetve
olyanok, mint Magyarország, melynek agrárszektora komoly konkurenciát
jelenthet az EU termeloi számára. A magyar és lengyel csatlakozási kérelem
ezért kétszeresen is érdekellentétet teremt az agrárfelesleggel rendelkezo,
erosen szubvencionált mezogazdaságú államok (Olaszország, Franciaország,
Spanyolország, Görögország és Portugália) és az elsodlegesen agrárimportor
tagok közt (mint amilyen Németország). A tagjelöltek közt találhatók részben
vagy többségben muszlim vallású polgárok alkotta államok (Törökország
és Ciprus), és szinte tisztán római katolikus társadalmak (Lengyelország
és Szlovénia); mindez egy olyan kontinensen, ahol a közös identitásról
formálódó diskurzus szinte kizárólag a nyugati kereszténységre való hivatkozásokra
épít.
Mindeközben magában az EU-ban is nagyléptéku változások zajlanak, s ez
megnehezíti mind a jelentkezok, mind pedig az értékelok dolgát: az „átmenet"
irányítóinak igencsak kiszámíthatatlanul mozgó célpontra kell célozniuk.
Mivel a teljes jogú tagság elobb-utóbb maga után vonja az EU-polgároknak
járó jogok megadását, beleértve az egész EU területén való letelepedés,
a kollektív javakhoz való hozzáférés, a munkavállalás és tanulás jogát,
illetve a személyek szabad mozgásával kapcsolatos minden más jogot, azok
a tagországok, melyek határosak a tagjelöltekkel vagy a közelükben helyezkednek
el, egész más aggályokat fogalmaznak meg, mint a távolabbiak.3 A politikai
diskurzust átszövo szólamok, melyek a „kelet-európaiak"4 kulturális
és/vagy politikai alacsonyabbrenduségét sejtetik, szintén kevéssé segítik
a bovítést. A régóta dúló görög-török konfliktus miatt Ciprus és Törökország
felvétele különösen kényes kérdés.
A bovítés társadalmi-jogi folyamat. Ha a tagjelölt sikerrel jár, a folyamat
a csatlakozást kimondó, nagyszabású nemzetközi egyezmény ratifikálásával
lezárul. A csatlakozás közvetlen következménye az új tag és az EU joganyagának,
szabályozási és regulációs rendszerének megfelelo módosítása. Mivel az
EU Tanácsa a koppenhágai csúcsértekezleten kijelentette, hogy bármely,
magát európainak valló ország elvben alkalmas a teljes jogú tagságra,
sot azt is hozzátette, hogy „Közép- és Kelet-Európa azon társult országait,
melyeknek ez a kívánsága, az Európai Unió felveszi tagjai közé"5,
a gyakorlatban egyetlen csatlakozási kérelmet sem utasítanak vissza hivatalosan
és véglegesen. A nyílt visszautasítás, ha szó szerint nem is, burkoltan
mindenképp azt fejezné ki, hogy az adott ország „nem európai", ez
pedig hallatlanul súlyos ítélet, tekintettel arra, hogy az „európaiság"
mennyire eroteljes és pozitív töltésu fogalom. Annyira nehéz ilyesmit
kijelenteni, hogy az EU vezetése még Törökország esetében sem merte megtenni,
amely pedig majdnem teljes egészében Kis-Ázsiában található, és lakosságának
túlnyomó része muszlim.6 Sikertelennek tehát akkor tekintheto egy kérelem,
ha a felvételt olyan sokáig halogatják, ami a jelentkezo számára már nem
elfogadható.
Tanulmányomban rekonstruálom azoknak az érveknek a logikáját, melyek alapján
az Európai Bizottság tárgyalást ill. halasztást javasolt az EU Tanácsnak
egy adott jelentkezo esetében. Mivel a jelentkezés és értékelés azonos
rendszerben zajlott a tíz volt szocialista országnál, és ettol eltéro
módon a három mediterrán állam ügyében, és mivel a tíz volt szocialista
tagjelöltet mind az eljárási rend, mind az EU politikai diskurzusa egyetlen
blokként kezeli,7 a vizsgálódás során a „keleti bovítésre" fogok
koncentrálni. Az egyes esetek így igen jól összevethetok.
A jelentkezéstol a csatlakozásig vezeto legegyszerubb társadalmi-jogi
forgatókönyv logikáját az 1. táblázat mutatja be. E tanulmányban a folyamatnak
egy olyan elemére koncentrálok, amely megelozi a tárgyalással/halasztással
kapcsolatos politikai döntést: azt elemzem, milyen indokokat sorakoztatott
fel az Európai Unió Bizottsága az egyes „keleti" jelentkezoknél a
tárgyalások elindítása, ill. elhalasztása mellett (lásd 1. táblázat E
pont). Az elemzés alapját a Bizottság által a „keleti" államokról
kiadott hivatalos országvélemények jelentik. Fo célom annak megértése,
hogyan születik a nemzetközi jog - jelen esetben egy olyan nagyszabású
csatlakozási egyezmény, mely történelmi jelentoségu változásokkal jár,
átrajzolja az európai országhatárokat és átalakítja az állami berendezkedést.
Egész pontosan a következo kérdést teszem fel a szövegek elemzésekor:
hogyan szurodnek be egy ilyen döntésbe a szubsztantív, jogon kívüli meggondolások?
Mivel az országvélemények egyedüli és explicit célja az, hogy felmérjék
a jelentkezok „másságát", és mivel - a szakértok állítása szerint
- tartalmazzák a kérelmek elfogadása mellett és ellen szóló valamennyi
érvet, valóságos aranybányát jelentenek egy ilyen vizsgálódás számára.
Az országvélemények
Miután a volt szocialista országok tömegesen ostromolni
kezdték az EU-t csatlakozási kérelmeikkel, az 1993. júniusi koppenhágai
Miniszterek Tanácsa megfogalmazta a csatlakozás feltételeit. Az ún. „Koppenhágai
Kritériumok"8 szerint a tagság alapfeltétele a demokráciát, a törvényességet,
az emberi jogokat, a kisebbségek tiszteletét és védelmét garantáló intézmények
stabilitása, az Unióban jellemzo éles verseny és a piaci erok nyomását
állni képes, muködo piacgazdaság, a tagsággal járó kötelezettségek teljesítésére
való képesség, valamint a politikai, gazdasági és monetáris unió céljainak
és joganyagának elfogadása.9
A Bizottság eloször 1997 júliusában adta ki országvéleményeit a tíz „keleti"
jelentkezorol. Ebben azt indítványozza, hogy a Tanács öt államot hívjon
meg a csatlakozásról folytatandó tárgyalásokra (Csehországot, Észtországot,
Magyarországot, Lengyelországot és Szlovéniát), a fennmaradó öt „keleti"
országnál (Bulgária, Lettország, Litvánia, Románia és Szlovákia) pedig
halassza el a tárgyalást. Az EU Tanács az engedélyezett leghosszabb halogatás
után (1997 decemberének végén) elfogadta az ajánlást, és 1998. március
30-án - az eljárási szabályok által megjelölt végso idopontban - megkezdodtek
a tárgyalások az EU és az öt „elsokörös" tagjelölt között.10
Az országvélemények huen követik a Koppenhágai Kritériumok logikáját.
Minden egyes jelentkezonél értékelik annak teljesítményét 1. a demokratikus
berendezkedés; 2. a piacgazdaság; és 3. a jog területén. Utóbbi terület
ismertebb neve a „jogharmonizáció", vagyis az acquis communautaire
(az EU teljes joganyaga, beleértve valamennyi törvényt és regulációs szabályt)
átvétele és alkalmazása. Azért fontos ez, mert a jelentkezok már a csatlakozás
elott, elofeltételként kötelesek átvenni és bevezetni az acquist - mindazokat
a jogszabályokat, melyek az EU négy nevezetes szabadságjogát, az áruk,
a toke, a szolgáltatások és a személyek szabad áramlását garantálják.
Az országvélemények eloször részletesen elemzik az egyes területeket,
majd tömör, lényegre töro, és (mint látni fogjuk) egységes rendszerbe
foglalt értékelést közölnek az adott országról. Az országvéleményeket
nyomtatásban és az interneten is nyilvánosságra hozták. Én az internetes
változatot használtam. (Az 1. függelékben látható az egyik értékelés felépítése.)11
A szövegtol az érvrendszerig: redukció és értelmezés
Célom annak megvilágítása, hogy a Bizottság saját állítása
szerint mi alapján választotta ki az öt „elsokörös" tagjelöltet a
tíz jelentkezo közül. A következoképpen próbáltam rekonstruálni az országvélemények
érvelésének logikáját: eloször minden értékelésbol kiemeltem a „Summary
and Conclusion" (összefoglalás és végkövetkeztetés) címu részt, majd
ezeket sorban egymás mellé helyeztem. (A 2A és 2B táblázat közli az eredeti
szövegeket, a bevezeto részek nélkül, két csoportra bontva: „Negotiate"
(tárgyalásra meghívott országok) és „Postpone" (halasztott országok).
Ha így végigtekintünk az összefoglalókon, azt látjuk, hogy - egyetlen
fontos kivételt, Szlovákiát leszámítva12 - a felépítésük meglepoen hasonló.
Ez azt sugallja, hogy a szerzok igyekeztek közvetlenül összevetheto, a
politikusok és a média szempontjából kelloképpen tömör szövegeket létrehozni.
Ezt a hasonlóságot használom ki a tíz jellemzés áttekintésekor.
A második lépés a szövegek felbontása alaptémáikra. Ebbol kiderül, hogy
a dokumentum írói a politikai és a gazdasági kritériumokat egy-egy intézményi,
illetve gyakorlati dimenzió mentén vizsgálták. A demokrácia legfobb gyakorlati
fokméroje számukra a kisebbségi jog; a piaci intézmények muködésének konkrét
bizonyítéka pedig a „versenyképesség": az, hogy az adott ország mennyire
tudna helytállni az EU-tagság nyomán élesebbé váló piaci versenyben. Az
EU Bizottság tehát a kisebbségi jogok és a nemzetgazdaság teherbíró képessége
alapján dönti el, mennyire szilárd a demokrácia és a piacgazdaság a tagjelölt
államban.13 Mindkét kritériumot két lépcsoben értékelik: eloször általános,
elvont szinten, aztán a gyakorlat szintjén. A gyakorlat reprezentációja
szinekdochén alapul14: a törvényességet és általában az emberi jogokat
a „kisebbségi jogok" testesítik meg; a gazdasági rendszer általános
jellemzoit pedig a „versenyképesség" mutatja. Ez azért lényeges,
mert a szinekdoché alapú reprezentációs sémákról többször is megállapították,
hogy önkényesek és kirekeszto jelleguek. (Gondoljunk az olyan, napjainkban
tematizált szinekdoché alapú reprezentációs aktusokra, mint az angolban
a „man" szó használata a „human" helyett, vagy a hasonló logikára
épülo rasszista/heteronormatív kifejezésekre, sot földrajzi fogalmakra.
Utóbbinak inverzére példa, mikor az EU-t „Európa" néven emlegetik,
nagyvonalúan megfeledkezve a kontinens népességének mintegy 50%-áról,
területének pedig még nagyobb részérol.15)
Mint az a 3A és 3B táblázatokból látható, az acquis alkalmazására való
képesség után egy hatodik fo téma is megjelenik: a jelentkezo legfobb
teendoi a jogharmonizáció terén. Mivel az értékeléseknek ez a része országról
országra változik, s mivel ez nem játszott szerepet magában a döntés indoklásában,
a további összevetésben nem szerepel.
Ezután összegyujtöttem és sorrendbe állítottam a felsorolt öt dimenzióhoz
tartozó minosíto kategóriákat. A 3A és 3B táblázat szövegeit egyszeru
redukciónak vethetjük alá: ha töröljük azokat a mondatrészeket, melyek
a konkrét minosítés szempontjából irrelevánsak, jóval rövidebb listákat
kapunk. A 4A és 4B táblázatban látható a tíz, ily módon „lecsupaszított"
értékelés.
A következo fázisban a releváns mondatrészeket olyan kategóriákká alakítottam
át, melyek egy-egy közös változóhoz rendelhetok, és értéksorrendet alkotnak.
Az én értelmezésemben e változók jelenítik meg a Bizottság értékelo munkájának
lényegi tartalmát.
A politikai intézményeket két változó alapján minosítették. A „demokratikus
intézmények" általános változójához (5A táblázat) három érték tartozhat:
jó (stabil demokrácia), közepes (korábban akadtak hiányosságai, de javuló
tendenciát mutat) és gyenge („nem felel meg a demokrácia követelményeinek").
A „kisebbségi jogok" változója kétértéku („nincsenek kisebbségi problémák"
és „vannak kisebbségi problémák") (lásd 5B táblázat).
Az 5C táblázat jelzi a tíz ország helyét a két politikai változó (politikai
intézmények, ill. kisebbségi jogok) koordináta-rendszerében. Látható,
hogy kisebbségi problémái csak az egyébként teljesen demokratikusnak nyilvánított
országoknak vannak (egyedül Észtországnál és Litvániánál említenek ilyen
problémákat).16 A két politikai változót ezért összevonhatjuk (5D táblázat).
Az így kialakított új változónak négy értéke lehet, sorrendben: „demokrácia",
„demokrácia kisebbségi problémákkal", „korábban nem demokratikus
állam, javuló tendenciákkal" és „nem felel meg a demokrácia követelményeinek".
Az 5D táblázat azt is felsorolja, hogy a tíz jelentkezo közül ki melyik
kategóriába kerül. Látható, hogy a politikai kritérium alapján még nem
válik szét az elsokörös és a halasztott tagjelöltek csoportja: semelyik
két kategória közé nem tudunk határvonalat húzni úgy, hogy eloálljon az
ismert felosztás.
Térjünk át a gazdasági kritériumokra. A 6A és 6B táblázat sorolja fel
a változók értékeit és a hozzájuk tartozó országokat. A „piacgazdaság"
általános változója három értéket kaphat: jó („muködo piacgazdaság, meg
tudna felelni a gazdasági kritériumoknak")17, közepes („jelentos
elorehaladást" mutat) és gyenge („mérsékelt elorehaladás").
A „versenyképesség"-et négy kategória képviseli: „versenyképes, meg
tudna felelni a gazdasági feltételeknek", „kello erofeszítéssel versenyképes
lehet", „komoly nehézségekkel" küzd, és végül a leggyengébb
minosítés: „nem versenyképes", nem tudna helytállni az EU-n belüli
piaci versenyben. Mivel Szlovákia, a halasztott tagjelöltek egyike mindkét
szempontnál a legfelso kategóriába került, a két gazdasági változó egyikébol
sem vezetheto le a pályázó országok ismert csoportbontása.
A 6C táblázatból látható, hogy a két gazdasági változó együttes használata
redundáns: a „piacgazdaság" általános kategóriái megfeleltethetok
a „versenyképesség" kategóriáinak. Mivel ez utóbbi több értéket kaphat,
és így finomabb besorolást tesz lehetové, az általános változót a továbbiakban
mellozzük, és a „versenyképesség" képviseli a gazdasági kritériumot.
A fentiekbol azt a következtetést vonom le, hogy a változópárok bevezetése
a politikai és gazdasági szempontok esetében egyaránt redundanciához vezet.
Az EU Bizottság hivatalos jelentése redundáns módon értékeli az elso két
Koppenhágai Kritériumot.
A harmadik kritérium - az acquis communautaire átvétele és alkalmazása
- két szempontból is világosabb képet mutat. Mint a 7. táblázatból látható,
az értékelés egyetlen változóra épül (nincs redundancia). A változóhoz
öt kategória tartozik, értéksorrendben az „igen, átvette és alkalmazza
az acquis"-tól kezdve a „jelentos elorehaladás"-on, „mérsékelt
elorehaladás"-on és „jelentos erofeszítés"-en át a legalsó értékig,
miszerint „nem vette át és nem alkalmazza az acquist". Ennél is érdekesebb,
hogy ez a változó nemcsak egyértelmu és közvetlen leképezése a harmadik
Koppenhágai Kritériumnak, de pontosan levezetheto belole a Bizottság végso
választása is! (A 7. és 8. táblázatban az áttekinthetoség kedvéért vastag
betu jelzi az elsokörös tagjelölteket.) Ha a 7. táblázatban vonalat húzunk
a 2-es és 3-as kategória közé („mérsékelt elorehaladás", illetve
„jelentos elorehaladás"), az acquis átvételének/alkalmazásának egyetlen
kritériumváltozója pontosan úgy választja szét a tíz tagjelölt csoportját,
mint a Bizottság végso, hivatalos ajánlása.
Ezzel le is zárhatnánk a vizsgálódást és kijelenthetnénk, hogy az EU Bizottság
kommunikációs stratégiája eros redundanciára épül: többet mond, mint amennyit
állít. E stratégia retorikai szempontból nézve ködösít, politikailag pedig
kevésbé átláthatóvá teszi a folyamatot.
Maradt azonban még egy lehetoség, melyet nem vettünk figyelembe. Mi történik,
ha kombináljuk az elso két kritériumot, a politikai és gazdasági szempontokat,
melyek önmagukban nem adják ki az ismert megoldást? A kísérlet eredményét
a 8. táblázat foglalja össze. A tíz országot két változó mentén elrendezve
találunk olyan felosztást, mely egybevág a végeredménnyel. (Ennek próbája
az, hogy lehet-e húzni a táblázatba két olyan egyenes vonalat, amelyek
mentén szétválik a „meghívott" és a „halasztott" csoport.) A
politikai változó felso három értéke és a „versenyképesség" felso
két értéke jelöli ki az elsokörös tagjelöltek ismert halmazát. Logikai
menetét tekintve a kiválasztás kétféleképpen is történhet: vagy elobb
kizárjuk a „demokrácia követelményeinek meg nem felelo" országot,
és a maradék kilencet két részre osztjuk a „versenyképesség" alapján;
vagy pedig eloször kiemeljük a négy legszegényebb országot (amelyek az
értékelés szerint „nem versenyképesek", illetve „korlátozottan versenyképesek"),
és második lépésként kiejtjük a nem demokratikus jelentkezot.
Akár így, akár úgy jártunk el, egy bizonyos: találtunk egy második módszert
az öt „meghívott" és az öt „halasztott" ország szétválasztására.
Következtetések
Ezen a ponton levonhatunk néhány következtetést azzal
kapcsolatban, hogy hogyan függ össze döntés és érvrendszer az Európai
Bizottság törvénykezési stratégiájában. Ha e tanulmány problémafeltevését
kétértéku logikai változókkal akarjuk szimbolizálni, a kérdés az, hogy
a három Koppenhágai Kritériumot „A vagy B vagy C", illetve „A és
B és C" formában olvassuk-e. (Az alternatívákat az 1. ábra mutatja
be.) Az én olvasatom - s az általam megkérdezett EU-szakértok ezzel egybeeso
értelmezése - szerint a kritériumok eredeti szándékát az „és-és"-felfogás
képviseli. Ebbol a logikai értelmezésbol kiindulva megvizsgálhatjuk, mennyiben
tükrözi ezt a Bizottság érvelése:
A Bizottság az elso, a politikai kritériumot két fázisban értékeli (2.
ábra). Eloször azt vizsgálja, stabilak-e általában a jelentkezo politikai
intézményei, majd a politikai intézményrendszer egy konkrét elemét - a
kisebbségi jogokat - veszi górcso alá. A két próbát egy „és" operátor
kapcsolja össze, vagyis a jelentkezonek mind a ketton át kell mennie,
hogy megfeleljen a kritériumnak. A „kisebbségi jogok" persze teljes
egészében részei a „politikai intézményrendszer"-nek, tehát a politikai
szempont effajta vizsgálata szinekdoché jelleguen redundáns.
A gazdasági kritériumokat hasonló módon elemzik. Itt is két változó bukkan
fel, amint az a 3. ábrán látható: 1. az általános kérdés a jelentkezo
gazdasági erejére vonatkozik (egész pontosan arra, hogy versenyképes lenne-e
az EU-n belül), és 2. a konkrét kérdés arra, hogy a tagjelölt kello elorelépést
tett-e az ún. „piaci intézmények" kiépítésében. Érdemes felfigyelni
rá, hogy ha az általános szempont két felso kategóriáját összevonjuk,
akkor a második változó egyszeru duplikátuma az elsonek.
Az acquis communautaire-rel kapcsolatos kritériumot egyetlen változó képviseli,
mely ötféle értéket kaphat (l. a 4. ábrán).
Ezek után végre összefoglaljuk az öt elsokörös és öt halasztott tagjelölt
kiválasztásának logikáját az EU Bizottságának indokai alapján. Amint az
5. ábrából látható, a döntést alátámasztó érvrendszer sajátos módon, és
több szempontból is meghökkentoen kombinálja a három Koppenhágai Kritériumot.
Az derül ki belole, hogy a kedvezo értékeléshez két logikailag független
út is vezet: vagy meg kell felelni a politikai és gazdasági kritériumoknak
(2., ill. 3. ábra), vagy az acquis-kritérium két felso kategóriájának
egyikébe kell kerülni (4. ábra).
Összefoglalva: a három Koppenhágai Kritérium közül az elso kettot (politikai,
ill. gazdasági berendezkedés) redundánsan alkalmazzák; operacionalizálásuk
során az absztraktról a gyakorlati szintre való áttérés szinekdokhé alapú
metaforák segítségével történik. Önmagában sem a politikai, sem a gazdasági
kritérium nem adja ki az ismert felosztást; a harmadik Koppenhágai Kritérium
viszont (az acquis communautaire átvétele és alkalmazása) egyedül alkalmas
az öt elsokörös és az öt halasztott tagjelölt szétválasztására. Továbbá,
ha a politikai és gazdasági szempontot kombináljuk, szintén megkapjuk
a pontos végeredményt. Végül, és ez a legérdekesebb, a két helyes megoldást
két logikailag független útvonalon érjük el.
Az EU Bizottság tehát meglehetosen komplex döntéshozatali és kommunikációs
stratégiát folytat. Döntéséhez két párhuzamos és teljesen konzisztens
levezetésen át jut el, melyek azonban csak a végeredmény szempontjából
hasonlóak, egyébként semmi közük egymáshoz. Ebbol két következtetést vonhatunk
le. Eloször is, az eredmények azonossága és a folyamatok függetlensége
azt sejteti, hogy az érvelésnél fontosabb az eredmény, a döntés tartalma:
ez pedig a formális frázisokba csomagolt szubsztantív érvek jellegzetessége.
Másodszor pedig az a tény, hogy egy adott megoldáshoz több konzisztens
logikai út is vezet, a túlindokolt döntés jele. Túlindokolt akkor lehet
egy érvelés, ha az eredménye a priori adott - vagy explicit módon (ezt
én kevésbé tartom valószínunek), vagy pedig az értékelok hallgatólagos
egyetértése alapján.
Bármelyik legyen is igaz, az értékelés szubsztantív és túlindokolt jellege,
melyet egy formális összehasonlító procedúra álcája mögé rejtettek, súlyos
kérdéseket vet fel a „keleti bovítés" mint normatív folyamat komolyságával
kapcsolatban. A szubsztantív elemek és a túlindokoltság nyilvánvaló jelenléte
egy olyan folyamatban, mely önmagát formálisnak és szigorúan kompetitívnek
tételezi, erosen megkérdojelezi a Bizottság, illetve az EU vezeto tagállamainak
állam- és kormányfoi által sokat hangoztatott állítást, miszerint a bovítés
kizárólag kritériumok teljesítésének függvénye lenne (Ambrus-Lakatos és
Schaffer 1996: 67).
Ez pedig igen lényeges következtetéseket sugall az Európai Unióval mint
politikai képzodménnyel, valamint napjaink európai államalakítási és -átalakítási
politikájával kapcsolatban. Az EU-n belül a „keleti bovítés"-t sokan
civilizációs küldetésnek vélik, és gyakran ekként is beszélnek róla. Egy
angol elemzo szerint: „ha Európa térképének átrajzolása a jogállamiság
és a civil társadalom normáinak kiterjesztését jelenti, akkor nem másról
van itt szó, mint a Code Napoléon elterjesztésérol Közép- és Kelet-Európa
jelentos részén, ezúttal vérontás nélkül, legitim módon" (Emerson
1996: 196-197). A külso megfigyelo számára ez ugyanolyan kérdéseket vet
fel, mint amelyek a volt NDK egy évtizeddel ezelotti, az NSZK jogi és
adminisztratív struktúráiba olvasztása során felmerültek: lehetséges-e
jogállamot létrehozni szubsztantív és túldeterminált eszközökkel? És ha
lehetséges is, milyen hatással jár a folyamat legitimitására és az így
létrejövo struktúrákra nézve?
Kodaj Dániel fordítása
Hivatkozott irodalom
Ambrus-Lakatos, Lorant és Mark E. Schaffer (szerk.) (1996):
Coming to Terms with Accession. Forum Report of the Economic Policy Initiative,
2. London: CEPR - Institute for East-West Studies.
Avery, Graham és Fraser Cameron (1998): The Enlargement of the European
Union. Contemporary European Studies, 1. Clive Archer (sorozatszerk.).
Sheffield: Sheffield Academic Press.
Bindseil, Ulrich és Cordula Hantke (1997): The Power Distribution in Decision
Making Among EU Member States. In European Journal of Political Economy,
13: 171-185.
Böröcz József (2000): The Fox and the Raven: The European Union and Hungary
Renegotiate the Margins of „Europe". In Comparative Studies in Society
and History, 42(4): 847-875.
Böröcz József és Kovács Melinda (szerk.) (2001): The Empire's New Clothes:
Unveiling the EU's "Enlargement". E-book available at www.ce-review.org.
(Elokészületben.)
Copenhagen… 1993. "The Copenhagen European Council and the 'Copenhagen
criteria'". http://europa.eu.int/comm/enlargement/pas/phare/wip/copenhagen.htm.
Emerson, Michael (1996): Redrawing the Map of Europe. New York: St. Martin's
Press.
Európai Bizottság (1997): "Commission Opinions on Applications for
Membership of the European Union." Brussels. http://europa.eu.int/comm/enlargement/opinions/intro/index.htm.
Evans, Andrew (1998): European Union Decision-Making, third States and
Comitology. In International & Comparative Law Quarterly, 97/2: 257-277.
Inotai András (1998): What Is Novel about Eastern Enlargement of the European
Union? In ON THE WAY. Hungary and the European Union. Selected Studies,
11-26. Budapest: Belvárosi Könyvkiadó.
Redmond, John (1997): Introduction. In The 1995 Enlargement of the European
Union. John Redmond Aldershot (szerk.). UK: Ashgate.
Todorova, Maria (1997): Imagining the Balkans. New York and Oxford: Oxford
University Press.
Van den Bossche, Anne-Marie (1997): The Competition Provisions in the
Europe Agreements. A Comparative and Critical Analysis. In Enlarging the
European Union. Relations between the EU and Central and Eastern Europe.
Marc Maresceau (szerk.), 84-115. Harlow, UK: Longman.
Verheugen, Günter (1999): Enlargement: Speed and Quality. Speech by Günter
Verheugen, Member of the European Commission, at the conference The Second
Decade towards a New and Integrated Europe. Hága, 1999. november 4. SPEECH/99/51.
Von Weizsäcker, Richard, Jean-Luc Dehaene és David Simon (1999): The Institutional
Implications of Enlargement. Report to the European Commission. 1999.
október 18.
Wodak, Ruth (1997): Austria and Its New East Central European Minorities:
The Discourses of Racism. In Beyond Borders. Remaking Cultural Identities
in the New East and Central Europe. László Kürti és Juliet Langman (szerk.),
132-151. Boulder, CO: Westview.
Wolff, Larry (1994): Inventing Eastern Europe. The Map of Civilization
on the Mind of the Enlightenment. Stanford: Stanford University Press.
Hivatkozott irodalom
1 A tanulmány megírásában nagy segítséget jelentett, hogy munkahelyem,
a Rutgers University belso ösztöndíjának köszönhetoen igénybe vehettem
az Európai Bizottság brüsszeli központi könyvtárát. Ezúton mondok köszönetet
Teresa Delcorsónak a támogatás megszerzéséhez nyújtott segítségéért.
2 A „teljes jogú tagság"-ot azért hangsúlyozom, mert mind a tíz volt
szocialista ország már társult tagja volt az EU-nak a csatlakozási kérelem
benyújtásakor. A társult tagság szabad befektetési lehetoséget biztosít
az EU vállalatainak a jelentkezo országban, megszüntet néhány külkereskedelmi
korlátot, és lehetoséget ad némi korlátozott támogatásra a jogharmonizáció
finanszírozásához, foleg a gazdasági jog terén. A legtöbb megfigyelo egyenlotlen
viszonynak tartja e formát, mert a társult országoknak semmi beleszólásuk
nincs az EU törvénykezésébe, és gazdasági szereploik nem kapnak megfelelo
támogatást ahhoz, hogy fejlodhessenek az EU által támogatott konkurenciával
folytatott versenyben. Részletesebben l. Redmond (1997: 7-8); Van den
Bossche (1997: 84); Böröcz (2000).
3 Lásd a nemrég elhangzott, szélsojobboldali kicsengésu osztrák megnyilvánulásokat
a „keleti bovítéssel kapcsolatban". A diskurzus elozményeirol l.
Wodak (1997). Szélesebb összefüggésben l. még: Böröcz és Kovács (szerk.)
(2001) és az abban megjelent tanulmányokat.
4 Az olyan állandósult szószerkezetekben, mint „Kelet-Európa", a
keleti jelzo két eltéro jelentést hordoz: „nem…", illetve „nem igazán…";
joggal állíthatjuk, hogy a keleti bovítés valójában annyit tesz: „nem
valódi bovítés" vagy „nem bovítés". A kétféle jelentés nagyjából
megfelel annak, ahogyan az EU Bizottság kétfelé bontotta a volt szocialista
jelentkezok csoportját. „Kelet"-Európa „nyugat"-európai lekicsinylésének
foucault-i világába jó bevezetést nyújt pl. Wolff (1994) és Todorova (1997).
Ennek megjelenését elemzi az EU és Magyarország közti, „keleti bovítéssel"
kapcsolatos hivatalos érintkezést illetoen Böröcz (2000).
5 L. Copenhagen . . ., 1993.
6 Ezért inkább az emberi jogokra hivatkoztak, mikor 1997-ben megtagadták
a csatlakozási tárgyalások megkezdését Törökországgal, de 1999 végén még
ezt a döntést is visszavonták.
7 A „keleti bovítés" annyiban különbözik a korábbi bovítésektol,
hogy a tagjelölteknek hosszú és részletes kérdoívet kell kitölteniük,
és az ezt követo értékelés is standardizált folyamatban zajlik a tíz jelentkezonél
(Avery és Cameron 1998: 35-37; Inotai 1998; Böröcz 2000).
8 A könnyebb áttekinthetoség kedvéért a Koppenhágai Kritériumokat nagybetuvel
írom, bár az EU-zsargonban nem így szokás.
9 Copenhagen . . ., 1993.
10 E téren azóta komoly változások történtek. A korrupció, az urambátyámrendszer
és a dilettantizmus miatt nagy botrány robbant ki, és 1999 elején a teljes
EU Bizottságot eltávolították hivatalából. Az új, mindenestül átszervezett
Bizottság 1999 nyarán lépett hivatalba Romano Prodi volt olasz miniszterelnök
vezetésével. A Bizottság új struktúrájában helyet kapott egy bovítési
biztos is, és ezzel a bovítés kikerült a külügyi biztos hatásköre alól.
Az Európai Parlament és a Bizottság döntése nyomán a szervezet újult erovel
fogott neki a szupranacionális államszervezésnek, és létrehozott egy külön
irodát az Európai Biztonsági és Védelmi Identitás kialakítására. Az iroda
vezetésével Javier Solana volt NATO-fotitkárt bízták meg.
Az öt elsokörös jelentkezovel közben igen vontatottan haladtak a tárgyalások.
Az EU illetékesei kitartóan elkerülték, hogy idopontot jelöljenek meg
a legkorábbi csatlakozók számára. Energiáikat még jobban szétforgácsolta
az, hogy a Bizottság 1999 második felében tárgyalást kezdeményezett a
többi öt „keleti" jelentkezovel, valamint a három mediterrán tagjelölttel
is (lásd pl. Verheugen 1999.) A Bizottság ezzel politikai lépések sorát
tette annak érdekében, hogy elmossa a sikeres és sikertelen jelentkezok
közi fent definiált különbséget (tárgyalás, illetve halasztás). A Tanács
aztán a Bizottság ösztökélésére jóval átláthatatlanabbá tette a „keleti
bovítést", és a folyamat országspecifikus, lényegi elemeit még inkább
a tárgyalótermek hátsó szobáiba szorította vissza. Mivel a tárgyalásoknak
nincs fix határidejük, kello politikai motiváció birtokában gyakorlatilag
bárki elérheti, hogy megrekedjenek. A tagjelöltek emiatt állandó bizonytalanságban
(10. folyt.) élnek, nem tudhatják, valódi vagy látszatmegbeszélések folynak-e
velük. Ez visszaminosíti a korábbi elsokörös jelentkezoket, és lehetové
teszi, hogy a felvételüket még tovább halogassák (ami a fenti definícióban
a kudarc kulcseleme). Mivel az EU-ból érkezo külföldi befektetések a tagjelölt
országokban 1994-95 körül elérték a telítettségi pontot, politikailag
és gazdaságilag mindez azt eredményezi, hogy az EU-beli toke meghatározatlan
ideig garantáltan egyenlotlen cserére számíthat Közép- és Kelet-Európában.
A Bizottság közben „figyelemmel kíséri" tárgyalópartnereinek fejlodését,
és több-kevesebb rendszerességgel közzéteszi a sokatmondó címet viselo
„Progress Report"-ok (országjelentések, szó szerint „fejlodési jelentések",
iskolás jelentésmezoben „bizonyítványok") legújabb verzióját. Bár
ez a gyakorlat is igazi csemegét kínálna egy foucault-i vizsgálódás számára,
a jelen elemzés során nem térek ki rá (lásd a Böröcz-Kovács [2001] válogatás
több darabját).
11 Ez a Bulgáriáról kiadott országvélemény tartalomjegyzéke. Bár akadnak
apróbb eltérések az országvélemények tartalmában, struktúrájuk lényegében
azonos.
12 Szlovákiát 1997-ben külön, minden további pályázótól eltéro módon kezelték
- ennek részletei külön tanulmányt érdemelnének.
13 Természetesen számos érvet fel lehet hozni e konkrét kérdésfeltevés
ellen; célom azonban itt nem több, mint az érvrendszer rekonstruálása.
14 A szinekdoché, vagy pars pro toto a metaforának az a fajtája, melyben
egy rész jelképezi az egész dolgot.
15 Az „eurocentrizmus" gyakori elítélo emlegetése a nyugati kontinensrész
gyarmati társadalmainak egyes megnyilvánulásai és reprezentációs mintái
kapcsán ugyanilyen pontatlan reprezentáció, a benne rejlo „Európa"-fogalom
pontatlansága miatt. Errol bovebben l. a Böröcz-Kovács-kötet (2001) bevezeto
tanulmányát.
16 Az, hogy ez miért így történt, hogy miként kezelték a „kisebbségi problémák"
kérdését, és miért csak annál a két országnál merültek fel „kisebbségi
problémák", ahol a leghátrányosabban megkülönböztetett kisebbség
az orosz, szintén ígéretes kutatási terület, de itt nem áll módomban foglalkozni
vele.
17 Utóbbi a „muködo piacgazdaság" megfeleloje Szlovákia esetében.
2A táblázat. A tárgyalásra meghívott országok
"In the light of these considerations, the Commission recommends
that negotiations for accession should be opened with…"
Czech Republic
- The Czech Republic presents the characteristics of a democracy, with
stable institutions guaranteeing the rule of law, human rights and respect
for and protection of minorities.
- The Czech Republic can be regarded as a functioning
market economy, and it should be able to cope with competitive pressure
and market forces within the Union in the medium term.
- If the Czech Republic continues its efforts on transposition
of the acquis relating to the single market, and intensifies work on its
implementation, the Czech Republic should become capable in the medium
term of applying it fully. The import deposit scheme will need to be resolved
within the terms
of the Europe Agreement. Particular effort, including investment, will
be needed to meet the acquis in sectors such as agriculture, environment
and energy. Further administrative reform will be indispensable if the
Czech republic is to have the structures to apply and enforce the acquis
fully. In the light of these considerations, the Commission recommends
that negotiations for accession should be opened with Czech Republic.
The reinforced pre-accession strategy will help the Czech Republic to
prepare itself better
to meet the obligations of membership, and to take action to improve the
shortcomings identified in this Opinion. The Commission will present a
report no later than the end of 1998 on the progress it has achieved.
Estonia
- Estonia presents the characteristics of a democracy, with stable institutions,
guaranteeing the rule of law, human rights and respect for and protection
of minorities. But measures need to be taken to accelerate naturalisation
of Russian-speaking non-citizens, to enable them to become better integrated
into Estonian society.
- Estonia can be regarded as a functioning market economy,
and it should be able to make the progress necessary to cope with competitive
pressure and market forces within the Union in the medium term.
- Estonia has made considerable progress in transposing
and implementing the acquis relating particularly to the single market.
With further effort it should become able to parti- cipate fully in the
single market in the medium term. Particular efforts, including investment,
will be needed to apply the acquis fully in sectors such as environment.
Strengthening of the administrative structure will be indispensable if
Estonia is to have the structures to apply and enforce the acquis effectively.
In the light of these considerations, the Commission recommends that negotiations
for accession should
be opened with Estonia. The reinforced pre-accession strategy will help
Estonia to prepare itself better to meet the obligations of membership,
and to take action to improve the shor-comings identified in this Opinion.
The Commission will present a report no later than the end of 1998 on
the progress Estonia has achieved.
Hungary
- Hungary presents the characteristics of a democracy, with stable institutions
guaranteeing the rule of law, human rights and respect for and protection
of minorities.
- Hungary can be regarded as a functioning market economy
and it should be able to cope with competitive pressure and market forces
within the Union in the medium term.
- If Hungary continues its efforts on transposition of
the acquis relating particularly to the single market, and intensifies
its work on its implementation, Hungary should become capable in the medium
term of applying it fully. In addition, particular efforts will be needed
to meet the acquis in sectors such as environment, customs control and
energy. More generally, further administrative reform will be indispensable
if Hungary is to have the structures to apply and enforce the acquis effectively.
In the light of these considerations, the Commission recommends that negotiations
for accession should be opened with Hungary. The reinforced pre-accession
strategy will help Hungary to prepare itself better to meet the obligations
of membership, and to take action to improve the shortcomings identified
in the Opinions. The Commission will present a report no later than the
end of 1998 on the progress Hungary has achieved.
Poland
Poland presents the characteristics of a democracy, with stable institutions
guaranteeing the rule of law, human rights and respect for and protection
of minorities.
- Poland can be regarded as a functioning market economy,
and should be able to cope with competitive pressure and market forces
within the Union in the medium term.
- If Poland continues its efforts on transposition of
the acquis relating particularly to the single market, and intensifies
work on its implementation, Poland should become able to participate fully
in the single market in the medium term. Particular effort and investment
will be needed to meet the acquis in sectors such as agriculture, environment
and transport. Further administrative reform will be indispensable if
Poland is to have the structures to apply and enforce the acquis effectively.
In the light of these considerations, the Commission recommends that negotiations
for accession should be opened with Poland. The reinforced pre-accession
strategy will help Poland to prepare
itself better to meet the obligations of membership, and to take action
to
improve the shortcomings identified in this Opinion. The Commission will
present a report no later than the end of 1998 on the progress Poland
has achieved.
Slovenia
Slovenia presents the characteristics of a democracy, with stable institutions
guaranteeing the rule of law, human rights and respect for and protection
of minorities.
- Slovenia can be regarded as a functioning market economy
and should be able to cope with competitive pressure and market forces
within the Union in the medium term.
- Slovenia has to make considerable efforts to take on
the acquis, particularly as regards the effective application in the area
of the internal market. In addition, important progress will be necessary
in the sector of environment, employment and social affairs and energy.
More generally, further administrative reform will be indispensable if
Slovenia is to have the structures to apply and enforce the acquis effectively.
In the light of these considerations, the Commission recommends that negotiations
for accession should be opened with Slovenia. The reinforced pre-accession
strategy will help Slovenia to prepare itself better to meet the obligations
of membership, and to takeaction to improve the shortcomings identified
in the Opinions. The Commission will present a report no later than the
end of 1998 on the progress Slovenia has achieved.
2B táblázat. Halasztott országok
"In the light of these considerations, the Commission considers that
negotiations for accession to the European Union should be opened
with [the country in question] as soon as it has made sufficient progress
in satisfying the conditions of membership defined
by the European Council in Copenhagen."
Bulgaria
- The current improvement in Bulgaria, following the arrival in power
of a new government, indicates that Bulgaria is on its way to satisfy
the political criteria.
- Bulgaria's progress in the creation of a market economy
has been limited by the absence of a commitment to market-oriented economic
policies; it would not be able to cope with competitive pressure and market
forces within the Union in the medium term, but it would still face serious
difficulties to cope with competitive pressure and market forces within
the Union in the medium term.
- Despite the progress that has been made, Bulgaria has
neither transposed nor taken on the essential elements of the acquis,
particularly as regards the internal market. It is therefore uncertain
whether Bulgaria will be in a position to assume the obligations of membership
in the medium term. In addition, considerable efforts will be needed in
the areas of environment, transport, energy, justice and home affairs
as well as agriculture. More generally, substantial administrative reform
will be indispensable if Bulgaria is to have the structures to apply and
enforce the acquis effectively. In the light of these considerations,
the Commission considers that negotiations for accession to the European
Union should be opened with Bulgaria as soon as it has made sufficient
progress in satisfying the conditions of membership defined by the European
Council in Copenhagen. The reinforced pre-accession strategy will help
Bulgaria to prepare itself better to meet the obligations of membership,
and to take action to improve the shortcomings identified in the Opinions.
The Commission will present a report no later than the end of 1998 on
the progress Bulgaria has achieved.
Latvia
- Latvia presents the characteristics of a democracy, with stable institutions,
guaranteeing the rule of law, human rights and respect for and protection
of minorities. But measures need to be taken to accelerate the rate of
naturalisation of Russian-speaking non-citizens to enable them to become
better integrated into Latvian society.
- Latvia has made considerable progress in the creation
of a market economy, but it would face serious difficulties to cope with
competitive pressure and market forces within the Union in the medium
term.
- Latvia has made some progress in transposing and implementing
the acquis relating particularly to the single market. With considerable
further effort it should become able to participate fully in the single
market in the medium term. Particular efforts, including investment, will
be needed to apply the acquis fully in sectors such as environment and
agriculture. Strengthening of the administrative structure is indispensable
if Latvia is to have the structures to apply and enforce the acquis effectively.
In the light of these considerations, the Commission considers that negotiations
for accession to the European Union should be opened with Latvia as soon
as it has made sufficient progress in satisfying the conditions of membership
defined by the European Council in Copenhagen. The reinforced pre-accession
strategy will help Latvia to prepare itself better to meet the obligations
of membership, and to take action to improve the shortcomings identified
in this Opinion. The Commission will present a report no later than the
end of 1998 on the progress Latvia has achieved.
Lithuania
- Lithuania presents the characteristics of a democracy, with stable institutions
guaranteeing the rule of law, human rights and respect for and protection
of minorities.
- Lithuania has made considerable progress in the creation
of a market economy, but it would face serious difficulties to cope with
competitive pressure and market forces within the Union in the medium
term.
- Lithuania has made some progress in transposing and
implementing the acquis relating particularly to the single market. With
considerable further effort it should become able to participate fully
in the single market in the medium term. Particular efforts, including
investment, will be needed to apply the acquis fully in sectors such as
agriculture, energy and environment. Strengthening of the administrative
structure is indispensable if Lithuania is to have the structures to apply
and enforce the acquis effectively. In the light of these considerations,
the Commission considers that negotiations for accession to the European
Union should be opened with Lithuania as soon as it has made sufficient
progress in satisfying the conditions of membership defined by the European
Council in Copenhagen. The reinforced pre-accession strategy will help
Lithuania to prepare itself better to meet the obligations of membership,
and to take action to improve the shortcomings identified in this Opinion.
The Commission will present a report no later than the end of 1998 on
the progress Lithuania has achieved.
Romania
- The current improvement in Romania, following the arrival in power of
a new government, indicates that Romania is on its way to satisfy the
political criteria.
- Romania has made considerable progress in the creation
of a market economy, but it would still face serious difficulties to cope
with competitive pressure and market forces within the Union in the medium
term.
- Despite the progress that has been made, Romania has
neither transposed nor taken on the essential elements of the acquis,
particularly as regards the internal market. It is therefore uncertain
whether Romania will be in a position to assume the obligations of membership
in the medium term. In addition, considerable efforts will be needed in
the areas of environment, transport, employment and social affairs, justice
and home affairs as well as agriculture. More generally, substantial administrative
reform will be indispensable if Romania is to have the structures to apply
and enforce the acquis effectively. In the light of these considerations,
the Commission considers that negotiations for accession to the European
Union should be opened with Romania as soon as it has made sufficient
progress in satisfying the conditions of membership defined by the European
Council in Copenhagen. The reinforced pre-accession strategy will help
Romania to prepare itself better to meet the obligations of membership,
and to take action to improve the shortcomings identified in the Opinions.
The Commission will present a report no later than the end of 1998 on
the progress Romania has achieved.
Slovakia
- In the light of these considerations, the Commission concludes that
Slovakia does not fulfil in a satisfying manner the political conditions
set out by the European Council in Copenhagen, because of the instability
of Slovakia's institutions, their lack of rootedness in political life
and the shortcomings in the functioning of its democracy.
- This situation is so much more regrettable since Slovakia
could satisfy the economic criteria in the medium term and is firmly committed
to take on the acquis, particularly concerning the internal market even
if further progress is still required to ensure the effective application
of the acquis. In the light of these considerations, the Commission considers
that negotiations for accession the the European Union should be opened
with Slovakia as soon as it has made suficient progress in satisfying
the conditions of membership defined by the European Council in Copenhagen.
The reinforced pre-accession strategy will help Slovakia to prepare itself
better to meet the obligations of membership, and to take action to improve
the shortcomings identified in the Opinions. The Commission will present
a report no later than the end of 1998 on the progress Slovakia has achieved.
3A táblázat. A tárgyalásra meghívott országok
Themes
"Democracy" institutions
"Democracy"
in practice:
minority rights
"Market
economy"
institutions
"Market
economy" in practice:
"ability to cope"
Ability to apply the acquis in the medium term
Remaining tasks for applicant country re:
acquis
Czech Republic
- The Czech Republic presents the characteristics of a democracy,
with stable institutions guaranteeing the rule of law,
human rights and respect for and protection of minorities.
- The Czech Republic can be regarded as a functioning market economy,
and it should be able to cope with competitive pressure
and market forces within the Union in the medium term.
- If the Czech Republic continues its efforts on transposition of the
acquis relating to the single market, and intensifies work on its implementation,
the Czech Republic should become capable in the medium term of applying
it fully.
The import deposit scheme will need to be resolved within
the terms of the Europe Agreement. Particular effort, including investment,
will be needed to meet the acquis in sectors such as agriculture, environment
and energy. Further administrative reform will be indispensable if the
Czech republic is to have the structures to apply and enforce the acquis
fully.
Estonia
- Estonia presents the characteristics of a democracy,
with stable institutions, guaranteeing the rule of law,
human rights and respect for and protection of minorities. But measures
need to be taken to accelerate naturalisation of Russian-speaking non-citizens,
to enable them to become better integrated into Estonian society.
- Estonia can be regarded as a functioning market economy,
and it should be able to make the progress necessary to cope with competitive
pressure and market forces within the Union in the medium term.
- Estonia has made considerable progress in transposing
and implementing the acquis relating particularly to the single market.
With further effort it should become able to participate fully in the
single market in the medium term.
Particular efforts, including investment, will be needed
to apply the acquis fully in sectors such as environment. Strengthening
of the administrative structure will be indispensable if Estonia is to
have the structures to apply and enforce the acquis effectively.
Hungary
- Hungary presents the characteristics of a democracy,
with stable institutions guaranteeing the rule of law,
human rights and respect for and protection of minorities.
- Hungary can be regarded as a functioning market economy,
and it should be able to cope with competitive pressure and market forces
within the Union in the medium term.
- If Hungary continues its efforts on transposition of the acquis relating
particularly to the single market, and intensifies its work on its implementation,
Hungary should become capable in the medium term of applying it fully.
In addition, particular efforts will be needed to meet
the acquis in sectors such as environment, customs control and energy.
More generally, further administrative reform will be indispensable if
Hungary is to have the structures to apply and enforce the acquis effectively.
Poland
- Poland presents the characteristics of a democracy,
with stable institutions guaranteeing the rule of law,
human rights and respect for and protection of minorities.
- Poland can be regarded as a functioning market economy,
and should be able to cope with competitive pressure and market forces
within the Union in the medium term.
- If Poland continues its efforts on transposition of the acquis relating
particularly to the single market, and intensifies work on its implementation,
Poland should become able to participate fully in the single market in
the medium term.
Particular effort and investment will be needed to meet
the acquis in sectors such as agriculture, environment and transport.
Further administrative reform will be indispensable if Poland is to have
the structures to apply and enforce the acquis effectively.
Slovenia
- Slovenia presents the characteristics of a democracy,
with stable institutions guaranteeing the rule of law,
human rights and respect for and protection of minorities.
- Slovenia can be regarded as a functioning market economy,
and should be able to cope with competitive pressure and market forces
within the Union in the medium term.
- Slovenia has to make considerable efforts to take on the acquis,
Particularly as regards the effective application in
the area of the internal market. In addition, important progress will
be necessary in the sector of environment, employment and social affairs
and energy. More generally, further administrative reform will be indispensable
if Slovenia is to have the structures to apply and enforce the acquis
effectively.
3B táblázat. Halasztott országok
Criteria
"Democracy"
institutions
"Democracy"
in practice:
minority rights
"Market economy"
criterion
"Market economy"
in practice: "ability
to cope"
Ability to apply the acquis in the medium term
remaining tasks for applicant country re: acquis
Bulgaria
- The current improvement in Bulgaria, following the arrival in power
of a new government, indicates that Bulgaria is on its way to satisfy
the political
criteria.
- Bulgaria's progress in the creation of a market economy
has been limited by the absence of a commitment to market-oriented economic
policies,
it would not be able to cope with competitive pressure and market forces
within the Union in the medium term;
- despite the progress that has been made, Bulgaria has
neither transposed nor taken on the essential elements of the acquis,
particularly as regards the internal market. It is therefore uncertain
whether Bulgaria will be in a position to assume the obligations of membership
in the medium term.
In addition, considerable efforts will be needed in the
areas of environment, transport, energy, justice and home affairs as well
as agriculture. More generally, substantial administrative reform will
be indispensable if Bulgaria is to have the structures to apply and enforce
the acquis effectively.
Latvia
- Latvia presents the characteristics of a democracy, with stable institutions,
guaranteeing the rule of law, human rights and respect for and protection
of minorities.
But measures need to be taken to accelerate the rate of naturalisation
of Russian-speaking non-citizens to enable them to become better integrated
into Latvian society.
- Latvia has made considerable progress in the creation
of a market economy,
but it would still face serious difficulties to cope
with competitive pressure and market forces within the Union in the medium
term;
- Latvia has made some progress in transposing and implementing
the acquis relating particularly to the single market. With considerable
further effort it should become able to participate fully in the single
market in the medium term.
Particular
efforts, including investment, will be needed to
apply the acquis fully in sectors such as environment and
agriculture. Strengthening of the administrative structure is indispensable
if Latvia is to have the structures to apply and
enforce the
acquis effectively.
Lithuania
- Lithuania presents the characteristics
of a democracy,
with stable institutions guaranteeing the rule of law,
human rights and respect for and protection of minorities.
- Lithuania has made considerable progress in the creation
of a market economy,
but it would face serious difficulties to cope with competitive
pressure and market forces within the Union in the medium term;
- Lithuania has made some progress in transposing and
implementing the acquis relating particularly to the single market. With
considerable
further effort it should become able to participate fully in the single
market in the medium term.
Particular
efforts, including investment, will be needed to
apply the acquis fully in sectors such as agriculture, energy and environment.
Strengthening of the administrative structure is indispensable if Lithuania
is to have the structures to apply and enforce the acquis effectively.
Romania
- The current improvement in Romania, following the arrival in power of
a new government, indicates that Romania is on its way to satisfy the
political criteria.
- Romania has made considerable progress in the creation
of a market economy,
but it would face serious difficulties to cope with competitive
pressure and market forces within the Union in the medium term;
- despite the progress that has been made, Romania has
neither transposed nor taken on the essential elements of the acquis,
particularly as regards the internal market. It is therefore uncertain
whether Romania will be in a position to assume the obligations of membership
in the medium term.
In addition, considerable efforts will be needed in the
areas of environment, transport, employment and social affairs, justice
and home
affairs as well as agriculture. More generally, substantial administrative
reform will be indispensable if Romania is to have the structures to apply
and enforce the acquis effectively.
Slovakia
- In the light of these considerations, the Commission concludes that
Slovakia does not fulfil in a satisfying manner the political conditions
set out by the European Council in Copenhagen, because of the instability
of Slovakia's institutions, their lack of rootedness in political life
and the shortcomings in the functioning of its democracy.
- This situation is so much more regrettable since Slovakia could satisfy
the economic criteria in the medium term,
but it would still face serious difficulties to cope
with competitive pressure and market forces within the Union in the medium
term;
and is firmly committed to take on the
acquis, particularly concerning the internal market even if further progress
is still required to ensure the
effective application of the acquis.
4A táblázat. Tárgyalásra meghívott országok
Criteria
Czech Republic
Estonia
Hungary
Poland
Slovenia
"Democracy"
institutions
"Democracy"
in practice:
minority rights
"Market economy"
institutions
"Market" in practice:
"ability to cope in the medium term"
Ability to apply the
acquis in the
medium term
(openness to
foreign capital)
yes
yes
yes
should be able
if: continues efforts and intensifies work
yes
yes, but Russian minority!
yes
should be able to make the progress
necessary
has made considerable progress
yes
yes
yes
should be able
if continues efforts and intensifies work
yes
yes
yes
should be able
if continues efforts and intensifies work
yes
yes
yes
should be able
has to make considerable efforts to take on the acquis
vissza
|